Христо Смирненски
Златен оркестър

chitanka.info

Златен оркестър[0]

На Коцето[1] и спящата царкиня.

Безсребърен друмник, с измачкана раница,

седя в този сънен локал

и моята будна печал

стои като митнична стража на граница

и всяка наслада, и всяка мечта

облага с високи, жестоки мита.

Че днеска в сърдечната ми територия

бушува и жажда, и глад,

че може би влюбен съм, брат,

в онази красавица татък на втория,

на втория стол де седи до баща си —

баща й банкера с любезните каси.

Ех, рано съдбата сложи си секвестъра[2]

на моята млада душа,

но черната мъка теша

с вино и балсамния химн на оркестъра,

но в черната мъка красавица бди

с очите си — мъртви сапфирни звезди.

И с лунния спомен за младост изгубена

по знойни вакханни жени,

оркестъра болно звъни,

оркестъра плаче и моли се влюбено…

И ако ти кажа, че липсва оркестъра —

чуй, братко, как свири милйонната зестра!

[0] Публикация: Българан. Седмично хумористично списание. София, г. VII, бр. 37 от [9 септември] 1922 г., с подпис: Нагел Смуглий.

Печата се със следната поправка:

Стих 13: „Ех, рано съдбата сложи си секвестъра“ вм. „Ех, рано съдбата сложи се секвестъра“.

През лятото на 1922 г. Смирненски е на почивка в село Радуил заедно с приятеля си Йордан Воденичаров. Оттук те предприемат екскурзии до Белово, Якоруда, Куртова поляна, Юндола и др. ↑

[1] Коцето — Костадин Паланков, познат на Смирненски, комуто гостува в Белово. ↑

[2] секвестър (лат.) — възбрана върху имот или вещ, ограничаване правото на лице да се ползува с имота си. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.